Det är ditåt.
Nu blev det komplicerat.
NETFLIX PRESENTERAR
Jag är förvirrad. Jag trodde att det var ditåt.
Är du säker på att det här är rätt väg?
- Jag har följt dig. - Du måste följa stjärnan.
Sluta snacka om stjärnor!
Förra gången jagade vi en vanlig komet.
- Vi hamnade i Grekland! - Klagar du?
Var det inte värt det? Stränderna, Mykonos!
Vackra, spännande personer...
Det är hitåt. Jag känner det på mig. Kom igen.
- Känner det på dig... - Det är det som skrämmer mig.
- Bor de fortfarande i den där krubban? - Ja.
Inget illa ment, men Josef borde ha köpt nåt bättre.
- Med vad? - Är inte han snickare?
Den sämsta snickaren i världen. Jag bad honom göra ett bord.
Det var så ojämnt att jag använde det för att stötta upp det gamla.
30 år - och fortfarande hittar ingen?
Det är för långt, Kasper. Omöjligt att minnas.
Och därför kommer bara djur till deras fester.
Där är Thelma!
- Thelma? Nej? Är det? - Vem, Melker?
- Det är inte Thelma. - Vem är Thelma?
En flicka jag träffade vid korsfästningen. Vi tänkte gå till Jesus hus tillsammans.
Bjuder du Thelma till Herrens hus?
Och? Är inte jag bjuden? Hon är min avec.
Du kan inte ta med ett ragg till en familjeträff.
Ingen kommer lägga märke till Thelma i allt stök.
Vilket stök? Det är en intim sammankomst!
- En petit comité. - Det irriterar mig också.
- Vad? - De bjuder in till dop,
baby showers, möhippor. Som vore vi tanter.
Du börjar låta galen. Kom igen, vi går.
- Det är besvärligt. - Vad?
Den långa promenaden, köpa presenter, det är...
Köpa presenter? Vi såg dig plocka de där.
- Alldeles nyss. - Det är tanken som räknas.
- Han är Guds son. - Gillar han inte blommor?
Bara så ni vet, jag tog med mig snacks till festen.
- Vi går. Vad? - Melker! Du är en vis man, inte caterer.
Min ost- och skinkrulle är så god att man dör.
De är judar och du tar med dig fläsk?
- Sa jag fläsk? Jag sa skinka! - Ingen är tvingad att äta.
Shivadyrkarna kommer att vara där.
- De kommer äta. Nu går vi. - Vilka är det?
- Sluta gräla. - Okej!
Hörrni, det är för tyst här.
Jag skäms för att ha bjudit Thelma till en lam fest.
Att döma av tystnaden, urusel.
- Det var tråkigt. - Vi skulle kunna...
- Vi sticker. - Nej.
- Vi går innan nån ser oss. - Nej, vi går in,
hälsar och säger att vi har andra planer.
- Toppen! Andra planer. - Okej?
- Uppfattat, Kasper? - Ja, det är lugnt.
- Då kör vi. - Kom igen.
- Knackar du aldrig? - Det är öppet.
- Det är inte här. - Jodå.
- Det är så mörkt. - Hallå?
Överraskning!
- Fan, det måste ha gjort ont. - Är du galen?
- Han skrämde mig! - Du slog mig på hakan!
- Herre, välsigne... - Vad är det här?
- Nej! - Det är inte Jesus!
Du är jävligt stark. Helvete!
Jösses! Är du dement?
- Ja må han leva... - Det är inte han, moster!
Det räcker, moster.
Sluta... Plocka upp den rivna papyrusen från golvet.
Den var svår att göra.
Kom in. Överraskningsfester kan inte börja sent.
Jag är sen för att jag har köpt honom de här vackra blommorna.
- Har alla köpt blommor? - Mina är i alla färger.
- Allas är färgglada. - Nej.
- Vad händer, tre vise män? - Hej, Josef.
- Vill ni ha en drink? - Visst.
Vad finns det?
- Vi har vatten. - Vatten?
Från ett vattenfall i närheten.
Det är litet, men vattnet renas av stenarna.
- Det är gott. - Men det är vatten.
Det finns inget vin, för Jesus utför inte mirakel än.
Jag undrar hur Jesus kommer klara att vara Guds son och sånt.
- Bra. Han är så rar. - Du skrämde mig.
- Han är rar. - Jag ska prata med honom.
Jag har skrivit ett kärleksfullt tal.
- Har du skrivit det? - Det är fint.
Jag har skissat lite, så han kommer nog att förstå.
- Han är ju 30 år gammal. - Trettio!
- Tiden går fort. - Är det myrra?
- Myrra igen? - Älskling.
Vänta lite.
- Vad är fel med myrra? - Det måste sägas.
- Först blommorna, nu myrran. - Nästa år kommer jag tomhänt.
- Blir det bättre? - Jag sa ju det.
- Vad sa du? - Balt.
Inget "Balt". Respektera kungligheterna.
Maria! Han är en kung!
- Han tror sig förmer. - Gör inte så!
- Jag sa ju det. - Jag tog med maten du bad om.
Ser ni? Han gillar mig.
- Få se. Det är väl inte fläsk? - Jättegott.
- Det luktar gott. - Jävla skit!
- Jättegott. Man kan inte sluta äta. - Delikat. Vad är det?
- Det är... - Soja! Det är soja.
- Melker gjorde det. - Soja, alltså?
- Ja, soja. - Hur gör man det?
Det är en rulle, namnet säger allt.
Man rullar degen med sojan på, det är allt.
- Sen bakar man den. - Hur gör man sojan?
Ser jag ut som kocken Palmirinha?
Jag har bjudit henne. Kan du inte berätta?
- Soja är en smaksak. - Var inte fånig.
Berätta. Jag har aldrig ätit det förr.
Jag föredrar... Det är som frigående soja.
Eller hur? Den går fritt på fälten så den kan träna,
äta gräs, dricka vatten från bäcken.
Tills den når rätt ålder och vikt. Då slaktar man den med en yxa,
- och sen är det klart. Eller hur? - Ja, så är det.
- Yxa? Jag förstår nog inte. - Det är Melkers familjehemlighet.
- Mammas trick. Du känner henne. - Föder inte din mamma upp grisar?
- Det var soja. - Tyst. Jesus är hemma.
Ner.
Släck ljusen.
- Överraskning! - Överraskning!
Fan!
För helvete, Leonor!
- Vill ni ha ihjäl mig? - Jag överlever nog inte festen.
- Herre, välsigne... - Är moster dum?
- Var är Jesus? - Han har varit i öknen i 40 dagar.
- Men han kommer snart. - Fyrtio dagar är för länge.
Varför? Vad gör det? Han vill finna sig själv, låt honom.
- Jag oroar mig, jag är hans far. - Vi vet allt, sluta nu.
- Jag känner det - Självuppfyllande...
- Hej. - Herregud.
Du har nåt där.
- Vad då, "tja"? - Jag vet inte. Igår.
Hans far? Skämtar du?
- Han sa att han inte skulle komma. - Vänta. Va?
- När pratade du med honom? - Tja...
- Vadå, "tja"? - Jag vet inte. Igår.
Igår? Hur? Jag var med dig hela dagen.
- Säg sanningen. - Du är så irriterande.
- Är jag? - Igår kväll, och?
- På natten. - Va? På natten?
- Ja. - Medan jag sov?
- God kväll. - Fan.
- God kväll. Hur mår du? - Hur mår du?
Jag har med mig en gåva till er.
- Tack. Det behövdes inte. - Verkligen inte.
- Till oss båda. - Oj! Tack.
Vackert inslaget, jag älskar tyget.
Josef, sa jag inte att vi behövde en tavla för att liva upp lite här?
- Det är vår familj. - Jag minns att du sa det.
- Vadå minns? - Det är sånt man säger.
Har du tjuvlyssnat på oss?
- Ställ inte till med en scen. - Det är kränkande.
- Maktmissbruk! - Vi älskar den.
- Tack. - Det gör mig glad.
- Jätteglad. - Den är vacker.
Ser du? Jag är bara halvfärdig!
- Det är konst! - Konst?
Konstnären hann inte bli klar med alla.
Han hann inte. Bra konstnär.
- Vad heter han? - Det är jag.
Är inte du Gud allsmäktig? Är inte han perfektionens gud?
Han kan knappt avsluta en målning. Jag hade mycket att göra, Josef.
- Han driver med mig, Maria. - Jag har även änglavingar med mig.
Men inte för att flyga, för att äta!
"Inte för att flyga!"
- Maria, snälla! - Gillar du inte skämt längre?
- Jag sa att alla skulle sova. - Ska jag sjunga igen?
- Känn dig som hemma. - Det är nästan så.
- Skämtar han? - Vill du förstöra festen?
Okej. Du där! Är din standup-show över?
Är du klar? Här har du din applåd. Stick nu.
- Vad pågår här? - Min son!
- Överraskning! - Överraskning!
Jösses.
- Ge mig en kram, raring! - Oj! Huset är fullt!
Det är ingen särskild. Han är ingen särskild.
- Jag sa att alla skulle sova. - Ska jag sjunga igen?
- Nej, moster. - Hon är så söt.
- Vems födelsedag är det? - Min.
Och du sa inget? Jag har inte köpt nån present!
- Ditt hår är rufsigt. - Han är väldigt speciell.
Vem är han? Presentera din vän.
- Vem är vem? - Det är jag!
- Jag heter Orlando. - Allt bra?
Hur står det till?
Presentationer behövs inte, han ska gå.
- Var kommer han ifrån? - Öknen, du känner honom inte.
- Vad menar du? - Från öknen, jag...
- Moster Lupita! - Är han bög?
- För den andra var mörk. - Nej!
- Strunta i henne... - Prova det här.
För bort henne. Nu!
Moster säger så om leprasjuka och vänsterhänta.
Kom tillbaka senare.
- Du måste berätta om sånt här. - Hur kunde jag veta om 40 dagar i öknen?
- Du sa inget! Tänk dig hur det kändes. - Du har rätt. Förlåt. Jag älskar min fest.
Förlåt, mamma. Hur visste du att jag skulle komma idag?
- Din farbror... - Farbror Vitorio! Jag har saknat dig!
- Hur mår du? - Bra.
- Och skägget? - Gillar du det?
- Jag älskar det. - Det är öknen.
- Vi tog det lugnt. - Du lät det växa.
- Men... Varför rakade du bröstet? - För att underlätta simningen.
- Simningen? - Jesus!
Min käre son, min stora pojke.
Sonen jag älskat och tagit hand om i 30 år.
Jag har en present till dig. Pappa har gjort nåt vackert åt dig.
- Oj! Till mig? - Ja, till dig!
- Hur funkar den? - Lyssna, min son. Det här är för dig.
Vi har förstått konceptet.
- Det är en pittoresk flöjt. - Tack så mycket.
Jag har också en present. Varsågod.
- Kolla in den här! - Oj!
Det räcker med en hand.
Oj!
Tyst!
- Vilket ljud. - Jättebra!
- Kan du spela så på flöjten? - Det är en helt annan grej.
Sannerligen. Jag ska lära dig spela Beatles.
- Vad är det? - J!
Jag är förälskad i din familj.
Jag berättade för moster Lupita hur vi möttes. Hon förstår inte.
- Det behövs inte. - Det är en fin historia.
- Helt ointressant. - Inte alls!
- Ska vi inte äta? - Jag skulle precis berätta hur vi gör.
Nej! Berätta inte det. Är du galen?
- Varför? - Jag tänkte...
- Ingen vill veta sånt. - Vi vill veta.
- Han berättar så dåligt. - Jaså?
- Jag badade i en oas. - Han vet inte.
- Jag var naken. - Och sen?
Sen frågade jag om vägen.
- Jag frågade och han gav svar. - Tro det.
Han fick ta emot.
Moster Lupita! Herre, välsigne...
- Häll inte ut drinken! - Så var det inte!
Sluta!
Ge den till mig. Hon är naiv, hon förstår inte.
- Ge mig din hand. - Låt mig säga en sak.
Nu kommer ett känsligt snack.
Slappna av, fyll ditt hjärta med kärlek och förbered dig.
- Ha ett öppet sinne. - Ett öppet sinne.
- Öppet sinne. - Okej.
Det här är så irriterande. Vad är det?
Min son... Din far, farbror Vitorio och jag vill prata med dig.
Vad är det?
- Det är viktigt. - Vad? Berätta.
- Det är känsligt. Jag har... - Har du hittat min dagbok?
Gick du igenom mina saker? Öppnar jag dina lådor?
Det står inget i min dagbok!
Så irriterande. Jag har inget privatliv.
Därför flyttar jag! Är jag den ende som inte får ha relationer?
- Jesus... - Är det ett brott att ha drömmar?
Får jag inte drömma om en kusin? Jag är passionerad!
- Dagbok? - Har du inte läst den?
- Ingen dagbok. - Det finns ingen!
Jag har ingen dagbok!
- Jag tänkte att det var läge att prata. - Bara prata? Då pratar vi.
Inte här, min son. Vi går till vårt rum.
- Varför? - Det blir bäst.
- Ska vi? - Känn dig som hemma, Orlando.
Jag kommer överens med alla, det vet du. Lupita och jag är redan bästisar.
- Och jag älskar den här kungens bling. - Det är guld.
Skojar du!
Otroligt. Vad är det för sten?
Min son, du vet väl att vi älskar dig?
Älskling, låt mig sköta snacket.
Jag säger det, jag...
- Okej. - Jag har förberett mig...
...för det här i 30 år, låt mig säga det.
Jesus...
...vi är här för att berätta att...
- Jag är din far. - Ditt jävla as!
- Vad var det? - Ditt jävla as!
- Vad? - Han visste att jag ville berätta, Maria.
- Han hade ändå fått veta. - Vi var överens om att jag skulle berätta!
Vad händer? Är farbror Vitorio min far?
- Inte Vitorio, jag är Gud. - Han berättar fel!
- Jag uppfann talförmågan. - Du är så full av skit. Du är taktlös.
- Min son... - Styvson. Han är min son.
- Du är en frånvarande far! - Jaså? Jag är allestädes närvarande.
- När han runkar är jag hos honom. - Va? Det är inte rätt.
- Han är så vulgär, han... - Det räcker.
Är ni klara? Respekterar vi inte varandra?
Mamma, förtydliga. Är farbror Vitorio Gud?
Farbror Vitorio finns inte! Förlåt.
Vi hittade på det för att inte förvirra dig.
- Jag är Gud och din far. Det räcker. - Josef då? Hur är vi släkt?
Josef är... Hur säger man? En surrogatfar.
Han gör mig så arg när han säger sånt!
- Mer som en barnvakt. - Jag kastar ett skåp på honom.
Snickra en svängd trappa, eller ett öppet kök.
Jag fäller ett träd på dig!
- Jag fjärtade ihjäl dinosaurierna. - Stick!
Så du och mamma...
- Nej. - Nej?
Inget hände mellan oss.
- Inget. - Inget.
Snälla. Ingenting.
Jag menar...
- Va? - Vad menar du?
- Tja... - Vadå "tja?"
- Har du glömt... - Vad menar han, Maria?
- Va? - Vad var det, Maria?
- Jag... kom in i henne. - Vad sa du, din jävel?
- Säg det igen! - Sluta!
- Du känner mig inte! - Josef!
Är du galen?
- Lugna ner dig. - Visa lite respekt!
- Jag kan komma in i dig också! - Jag känner en romare!
- Maria, lugna Joey. - Jag är fan ingen Joey!
- Jag skapar yxhandtag! - Du!
- Bråka inte med mig. - Sluta nu!
- Pojken är desperat. Är du nöjd? - Jag förstår inte.
Älskling, för 30 år sedan,
sa ängeln Gabriel att jag skulle föda Guds son, och jag sa ja.
Sen kom din far...
Och din adoptivfar, Josef,
den bästa man jag nånsin känt, sa också ja.
- Är jag Guds son? - Precis.
Nu måste du predika det.
- Predika vad? - Mina ord.
Du berättar för en person, som säger till två, som säger till fyra...
Som en pyramid?
Lugn, min son. Livet har andra planer för dig.
Och mina planer, då? Va?
Mina drömmar, då? Mitt kall?
- Vad är ditt kall? - Bra att du frågade.
Jag var i öknen för att lära känna mig själv bättre.
Det jag med Orlandos hjälp insåg var... Jag vill specialisera mig på jonglering.
- Vad? - Jonglering...
Glöm jongleringen. Nu har du superkrafter.
Vad menar du?
- Låt mig bara... - Vad är det som händer?
Inget, bara... Ser du?
Klart.
Han är galen, vad i...
- Din arm, Josef! - Vad har du gjort?
Lugna dig, Josef.
Vad har du gjort med min pappa?
Stanna hos mig, se på mig.
- Stanna hos mig. - Är det min arm?
- Titta här! - Guds folk...
Sätt fast den. Utför mirakel.
Jag har aldrig gjort sånt. Förlåt.
- Lugna ner dig! - Lugn, gör inget...
- Den är nog på plats. Den borde funka. - Ditt jävla as!
- Lätt gjort. - Det gör ont!
- Gjorde jag det? - Gör aldrig om det!
Om du gör det igen kommer du... Han gjorde om det!
- Varför? Josef, stanna hos mig. - Titta på hans arm.
Josef? Nej!
Josef.
- Sätt fast den, det gör ont! - Vänta.
Man måste vrida, styrka är inte lösningen.
Ser du?
- Jag gillar det. - Jag sa ju det.
Du måste inse att du är Gud nu.
- Okej, men... - Du kan göra vad som helst nu.
Kan jag tågluffa med Orlando?
Nästan vad som helst. Du har andra utmaningar att möta nu.
Jag vet inte, jag gillade mitt liv.
Jag vet inte om jag vill ha andra utmaningar, mamma.
- Att vara Guds son är en välsignelse. - Jag är hellre Josefs son.
- Sug på den! - Josef har inga pengar.
Han har varken krafter, talang, eller samhällets respekt.
Han skäms inte över sina begränsningar och låter mig vara jag.
- Tack. Jag älskar dig också. - Har jag nånsin haft nåt val i mitt liv?
Eller har allt varit förutbestämt utan att ens fråga mig?
Jag vet att det är mycket att ta in, Jesus, men ditt liv har ett högre syfte.
- Jag måste tänka. - Låt honom vara ifred.
- Okej. - Kom nu.
- Vi går. - Okej.
Vi går. Jesus vill fundera över detta.
- Visst, ni kan gå. - Han vill vara ensam.
I mitt fall gör det ingen skillnad.
- Jag "går" väl. - Jag pratar med honom.
Du.
- Jag är ledsen, min son. - Jag drömde mig bort lite.
Kan du knäppa med fingrarna?
Upp med handen. Bara ge mig din hand.
Oj, vattnet blev till vin!
- Tack, min son. - Josef.
- Hör du? Vad är det? - Jag hör.
Gud är god
Han skapade världen på sju dagar
Och nån gång därefter
Dränkte han sina barn
Han skapade Adam och Eva Som hade sex med varandra
Om det bara fanns en familj Hur kan vi alla existera?
Vi ignorerar detaljerna Vi måste våga tro
Gud är allsmäktig Han är inte särskilt logisk
Jesus Kristus, hans förstfödde Han är så spännande
I öknens hetta Såg jag hur stor hans... kraft var.
- Så vackert! - Bravo!
Tack!
Jag jobbar med rimmen än. Det ska bli bättre.
Jag sjunger en till lite senare.
Jag skrev en jättereligiös sång om ett regn av män. Ni lär älska den.
- Nu äter vi. - Nu äter vi!
Nu äter vi!
- Var det inte serverat? - Kan du spela den?
Jag kan använda den som stötta. Keyboarden vinglar.
Josef, den funkar bra!
Hörrni, det här är Thelma.
Hej! Det var lite svårt att hitta, men nu är jag här.
- Vem är Thelma? - En vän. En vän till mig.
- Ett smakprov? - Pengarna först.
Sa jag inte anständig klädsel?
- Det här är anständigt. - Du måste frysa.
- Jag är rätt varm. - Det räcker så.
- Du ser bra ut. - I sovrummet fryser man inte.
- Hej. Maria. - En av Pontius tjejer?
Nej! Maria är födelsedagsbarnets mamma. Hon är hans mamma, det är hennes hus.
Mamma? Gratulerar. Du skulle kunna tjäna stort.
- Vad menar du? - Hon prisar hur religiösa vi är.
- Maria är oskuld, så... - Oskuld?
- Vill hon jobba? - Sköt det.
- Jag tar hand om det. - Vi måste prata.
Jag får 30% för oskulder. Har ni mousserande vin?
Ja, vi har vin. Leonor, här.
- Jag är Jesus far. - Coolt.
Jag är möbelsnickare. Behöver du nåt så säg till.
Tyst! Klart att hon inte är prostituerad!
- Hon är bara hungrig. - Antingen hora eller struts.
- Vilket är det? - Hon är någon
som inte vill bli nedtryckt av den sexism du efterlever,
- i samhället du lever i. - Jaså?
Säg då åt henne... Oj!
...att ta hänsyn till samhällsnormerna.
- Titta, Melker! - Du är en sån mobbare!
- Jaså, är jag? - Ja. Du kritiserar alla mina tjejer!
Jag borde knocka dig.
- Thelminha, kom hit... - Mousserande vin!
- Här! - Ta mitt!
Prova mitt, det är sött.
- Vem la russin i riset? - Det gjorde jag!
Jag tillagade allt på bordet.
- Och jag tog vitlök till kalkonen. - Varför?
I potatissalladen finns äpplen från gården. Den är delikat!
Ingen chokladkaka i år, mitt herrskap!
Gissa vad? Överraskningen är en valnötskaka
med tre lager saftiga plommon och rom...
- Vet du vad, Josef, ändra inget mer. - Kom igen, Balt, prova frukten.
- Jag älskade den! - Jaså?
Ja! Allt som saknades var koriander.
- Den glömde jag! - Lägg till nu.
- Maria vet var den finns. Var är hon? - Är inte hon med J?
- Vad är det? - Från produktionen.
- Jag lägger på koriander. - Onödigt.
- Nu börjar vi med hemliga tomten! - Bra idé, Maria. Hemliga tomten!
- Baltsar är min tomte. - Man ska inte berätta, moster.
Är det som charader?
Jösses, moster Lupita är inne på lånad tid.
Jag tog inte med nån gåva, men kan ge bort ett presentkort.
Jag kan vara... din hemliga tomte.
Cool fest, va?
- Det är bara rökelse. - Det är jag.
- Det är ett coolt gäng. - Har du sett Josef?
Har du det?
- Tänker du fortsätta fly? - Visa lite respekt.
- Visa respekt. - Du smygröker inte, jag känner dig.
- Du tänkte på mig. - Jag bor här.
- Du kallar mig det för att retas. - Sluta, Vitorio.
Jag älskar doften av krubba och getskit.
- Sluta. - Jag har skapat en sten.
- Känner du den? - Ja.
- Och så fick Noa ombord djuren. - Häftig historia, Gud.
Vi letar efter... Vi letar efter alla.
- Är inte du Melkers gäst? - Just det, Melker. Jag undrar...
...om han inte är där i buskarna.
- Ingen har kommit ut. - Jag tittar ändå.
Varför?
Oj, det luktar tobak.
- Där är han. - Är han?
- Rakt fram. - Där borta.
Jag såg honom i skuggorna.
- Det här är galet. - Eller hur?
- Vi sticker. - Vad gör du?
- Vi rymmer tillsammans. - Sluta.
Mänskligheten är redan körd, låt allt explodera.
- Nå? - Nej.
Jag bygger oss ett hotell vid stranden. Det blir ditt.
Jag kan inte.
Det kan du visst. Jag har väntat i 30 år.
- Och om Jesus säger nej? - Då hittar jag nån annan idiot.
- Vem som helst. - Jag pratar med honom.
- Vill du åka till en annan planet? - Sluta, Vitorio.
- Vi åker till Mars. - Sluta.
- Jupiter. - Snälla...
- Uranus. - Måste du viska?
- Uranus är avlägsen och varm. - Säg inte så.
- Jag värmer dig med skägget. - Din röst.
- Du vet vad den kan göra. - Du behöver inte använda den rösten.
- Sluta! - Vad är det?
Sluta, Vitorio. Är du galen?
- Du förstör mitt liv. - Du är galen!
- Du leker med mig. - Vad händer?
- Du gör mig galen. Kom hit. - Sluta.
Jag skapade en sten till. Känn.
- Maria! - Det är Josef!
Det är Josef. Han kommer. Fort. Annars ser han oss.
Maria?
Var är kvinnan?
- Ska jag göra honom blind? - Sluta.
- Det går fort. - Sluta.
En hälta då? Det är modernt nu.
- Det finns två i varje hörn. - Kanske...
- Vi gör det. - Sluta! Jag blir galen.
- Tänk på saken. - Jag ska prata med Jesus.
Du förtjänar att värderas högt.
- Okej, släpp mig. - Gå.
För min skull.
- Kan jag hjälpa dig? - Ursäkta?
- Vart ska du? - Jag bor här.
- Jesus vilar. - Va?
Han var uttröttad. Jag kan hälsa från dig.
Okej? Vi ses.
- Jag är hans mor. - Jag vet.
- Vill du lämna en lapp? - Reta inte upp mig.
Jag kan din typ. Jag känner såna som tvingat fäder att mörda söner.
- Maria, stämmer det? - Fru Maria.
Jag ska kalla dig Maricota. J är utmattad.
De 40 dagarna i öknen var hänförande.
Han gjorde saker han inte ens visste att han kunde.
Så kan vi låta honom vila, Minnie?
Jag är ingen jävla "Minnie." Okej? Där har du den sanna Maria.
Den stolta Maria, hon som kliver på ormens huvud.
Ingen ökentiggare manipulerar min son.
- Jag är ingen tiggare, jag är volontär. - Vet du vad?
Släpp in mig i rummet, annars blir ditt nästa volontärjobb att hämta
dina ruttna, halvätna testiklar från botten av Döda havet.
- Herre jösses! - Ursäkta mig. Tack.
Så aggressiv.
Jesus. Har du låst dörren?
- Det gjorde han nog. - Han låser aldrig.
Släpp din fågel fri, Minnie.
Jesus!
Han sover, det måste vara teet.
- Vilket te? - Han var förvirrad.
Han sa att han behövde tänka, så jag gjorde te åt honom.
- Vad för slags te? - Det låg gömt i ditt kök.
- Josefs te för grön starr? - Är det starkt?
Hur mycket tog du?
Jesus var törstig, stackaren. Han drack allt.
Min son?
Det här teet funkade inte.
Det är mamma, raring.
- Min son? - Orlando?
- Min son? - Orlando!
-Livet har andra planer för dig. - Du har ett högre syfte.
Ha ett öppet sinne.
Är han bög?
Undrar hur Jesus ska klara att vara Guds son.
Du måste inse att du är Gud nu.
Nu kan du göra vad som helst.
Var är jag?
Inne i ditt eget sinne.
Vilka är ni?
Vi har alla upplevt samma sak. Jag är Buddha, han är Shiva.
- Vem är du? - Tom Cruise ska förklara det en dag.
- Detta är Jah, men han är svårkontaktbar. - Jag äter gärna lite bönor, om du har.
Och där är Allah också. Titta.
- Allah kommer snart, va? - Ja, han är alldeles för blyg.
- Borde inte du ha fyra armar? - Fan, Agnaldo!
Vänta, jag kommer. Förlåt, jag är på väg.
Ett ögonblick. Förlåt. Jag var på lunch.
Hej, allihopa.
- I position. - Lugna ner dig.
Jesus, att vara en gud är jättekul.
- Jag hade andra planer. - Som vi alla.
Tror du jag ville stå här, blåmålad, med Agnaldo bakom mig?
- Jag har inte heller så kul. - Varför just jag?
Att kväsa ilskan är som att hamstra brinnande kol för att kasta på nån.
- Man bränner sig. - Skitsnack!
Va?
Så fort du inte vet svaret på nåt hittar du på nåt och låtsas veta allt.
Du vet ingenting.
- Jag vet mer än du. - Vad är livets mening?
Meningen med livet...
...är ett löv som flyter på en flod, utan vatten, utan gränser, bara...
Såna löjliga klichéer funkar bara på dina följare.
- Det duger inte här. - Erkänn att du inte vet!
Jag är sugen på glass.
- Fokusera, grabbar. - Vad är du rädd för, Jesus?
Jag är rädd att misslyckas, att bli misstolkad.
Skriv ner allt. Då kommer ingen missförstå.
Men är jag rätt person för det här?
Slappna av, mannen!
Människor är lättlurade. De tror bokstavligen på vad som helst.
Titta bara på mig!
- Titta på Shiva! På den här killen! - Vill du ha ett bloss?
- Måste jag acceptera det? - En sån här chans får du inte igen.
- Tack, ni har hjälpt mig skingra tvivlen. - Så här är det, Jesus.
Fortsätt förkovra dig och...
- Vad i helvete? - Jag tål honom inte!
- Nog nu! - Vad är det?
- Jag klarar inte mer! - Som jag sa...
- Så jävla irriterande! - Lugna ner er. Det där behövs inte.
- Jag ska gå. - High five.
- Var är den sista? - Du, bror.
Inser du att du kommer att vara far och son samtidigt?
- Så jäkla ballt. - Ignorera honom, han är helt borta.
Jag är hög som ett hus.
Var är jag?
Åh, fan.
Satan!
Jag döper den här målningen till Guds nye sons dop.
- För helvete! - Inte?
- Igen? - Jag vägrar tro det.
- Den här gången går det. - Säker?
- Du har försökt så många... - Den vinröda ser lite...
Vet du vad? Den är klar. Du är redo.
Du har blivit döpt, så nu är vi klara.
- Tacka Gud för det! - Vad pågår här?
- Jesus! - Tack, herre!
Han är tillbaka!
- Han är tillbaka! - Jag visste att du skulle återvända.
- Jag är så glad. - Vadå återvända?
- Du har varit borta en vecka. - Det kändes som fem minuter.
- Josefs te är starkt, jag sa ju det. - Vi trodde du övergett ditt uppdrag.
- Nej, jag funderade på saken. - J, slappna av.
Jag berättade vem du är.
Jag sa att du är vild. Du är en busig Stenbock,
ibland för busig.
- Du, Orlando... - De tre vise männen hjälpte mig.
Du har rätt, ingen kan välja din framtid.
Orlando har varit en välsignelse.
- Sluta nu! - Han var det!
Gör sketchen där du säger åt Abraham att döda sin son igen.
Jag gör den! På vägen hit, mötte jag Abraham med en yxa.
- Jag sa: "Abraham!" - Den kan jag.
Han skrev det inte. Du stjäl nån annans skämt!
- Jösses! - Jag ska säga exakt...
J, slappna av.
- Vad är det? - Du är för sent ute. Jag är Guds son nu.
Gå tillbaka till Josef.
Orlando.
Det är dags att du säger Lucifer.
- Helvete. - Kalla mig Lucifer.
Det var så lätt att fresta dig i öknen, Jesus.
- Vad menar du? - Jag gjorde det på en sekund.
Jag vägrar tro att du varit nån annan hela tiden.
Utnyttjade du mig?
Jag trodde på dig.
Jag trodde allt var äkta. att jag var speciell.
Men du utnyttjade mig bara. Du är ett gift, vet du det?
Din knulldocka!
- Lucifer, jag beordrar dig... - Ut!
Herregud!
Oj, jag gillar att ha krafter!
Du är körd, farfar! Guds tid är över.
- Hans son vill ta över. - Jag sa att jag skulle...
Jag tog över hans krafter, jag är hans son.
Vem vill bli min dam?
Äckligt.
Jag tycks inte kunna hitta... Hallå!
Släpp min fru omedelbart...
För helvete!
Jag ska göra världen stor igen!
Det är dags för min hämnd.
- Nu kan de visa Ratatouille. - Mina gudfäder!
Min son, jag vet inte vad som händer. Endast du kan rädda oss.
Orlando.
Lätta sättet eller svåra?
Titta på henne!
Allvarligt? En fisk?
Förlåt, jag är under upplärning.
Maria, hämta lite bröd.
Jag ska minsann visa dig.
Herregud!
Det är ingen idé, Jesus.
Du är för liten för att ta dig an mig. Ena dig med mig.
Vi kan regera världen ihop.
Ingen kommer kunna stoppa oss.
Jag ska visa dig.
Det är ingen idé. Jag kan göra vad jag vill med dig.
Så är det. Snurra runt. Snurra, snurra, stanna!
Dansa Macarena!
Handen på huvudet, så ja!
Kan du twerka? Hela vägen ner.
Så ja, queen!
Okej. Visa mig. Så ja.
Dansa limbo, kom igen. Så där ja. Få se.
Så ja. Nu på ett ben.
Fly från draken! Var är den? Där är han! Fly!
Du är en hobbit! Hämta diamanten! In i grottan och fly från draken.
Den spottade eld på dig! Nej!
Upp! Ta tag i diamanten. In i grottan!
Och... bryt! Jag är trött.
Kom igen, Maria. Dansa!
Dansa järnet!
Möss! Det finns möss här!
Min son, han är ibland oss.
Orlando, du... Du har rätt.
Jag vet.
- Guds tid är över. - Det stämmer.
- Det kan bara finnas en Guds son. - Jag gillar smarta personer.
Och den sonen...
Han kan finnas var som helst.
Vad menar du?
- Han är ibland oss. - Jag vet inte om jag förstår.
Gud är överallt.
Jag ser honom med bruten höft.
Men han är även inom oss alla,
inklusive dig.
- Hur? Jag är inte säker... - Inte?
Vad är det här?
Vad? Var är Jesus?
Glöm det, han stack. Han är en fegis.
Jag vet att han inte kan ha...
Han vet...
Jag känner mig... Han vet...
Jag har ätit nåt som inte var så bra.
Det är bara halsbränna.
Fan ta dig!
- Josef! - Maria!
- Är du okej? - Ja.
Titta på mig.
Vad är det här?
Herregud, Baltsar.
Är det sylt?
Jag såg möss här.
Var är de?
Förstår du varför du behövs?
Ja, far.
Ondskan återkommer alltid. Det är otroligt.
- Är du okej, Jesus? - Nu är jag det.
Schas! Försvinn!
Jag är glad att du accepterat ditt uppdrag, min son.
- Det har jag inte gjort än, far. - Vad menar du?
- Du sa att du förstod. - Ja, men inte att jag accepterar.
Jag vet inte om jag kan släppa allt.
Rollen passar mig inte så väl, du vet?
Jag vet inte om jag gillar din stil. Att få en far att döda sin son på skämt.
Att förstena en stad efter att ha dödat alla i den.
Att fängsla Jona inne i en jävla val i en månad.
Det är inte rätt.
Jag gillar jonglering, pärlor, musik, poesi...
Jag vet att vi är olika.
Ibland går mina skämt för långt.
Men hör på mig. Du fyllde just 30, eller hur?
Vad sägs om tre års praktik?
- Är det möjligt? - Visst.
Om du inte vill göra det när du fyller 33,
hittar jag nån annan och du återgår till poesi,
- din musik och allt sånt. - Vänta. Menar du allvar?
Om jag ändrar mig om tre år, återgår allt till hur det var?
Absolut. Vid 33 är du fri att gå.
Lovar du?
Gud ljuger inte.
Okej. På ett villkor.
Vilket då?
Jag vill välja de tolv män som ska följa mig.
Åh, jag förstår.
Du vet att det inte behöver vara män?
- Det kan vara kvinnor. - Jag vet,
men jag har redan tolv killar i åtanke.
- Så klart att du har. - Vad har hänt?
- Det var som fan! - För helvete!
Han är död.
Han skrämde skiten ur mig. Han kom från ingenstans.
Ingen fara. Det är sånt jag menade.
Återuppliva honom nu.
- Det brinner en eld där. - Var?
Maria, följ med mig.
- Jag kan inte. - Skynda.
I det här huset sprider sig elden.
Jag vill skapa en flicka med dig.
- Var brinner det? - Ingenstans. Sluta.
- Vad? - Ingenting.
Det är så onödigt.
Varsågod.
- Ta farväl av din mor. - Hejdå, min son.
Hejdå, mamma. Tack för allt.
Vi älskar dig.
- Hejdå, moster. - Gå med Gud.
Ursäkta oredan. Oj!
Ska vi till himlen?
Det här? Nej. Vi ska till Galileen.
Men jag gillar dramatiska avsked med ljuseffekter och allt.
De fattiga älskar sånt.
- Herre! - Vad är det?
Jag vill prata med honom. Hör på mig, Gud.
Det var omoget och onödigt av mig att bråka
om Marias och Jesus kärlek.
Därför vill jag be om ursäkt.
Jag undrar om vi kan...
...vara vänner.
Visst.
- Vänner? - Vänner.
- Ska vi? - Varför gjorde du så?
- Vi tog bara i hand. - Min arm!
Det gör fanimig ont!
Undertexter: Victoria Heaps